ONE SPRING NIGHT
Nem fogok várni öntől semmit,
- 9. RÉSZ -
csak kérem, engedje, hogy lássam önt.
Sosem hagyom magam rajtakapni.
Azt nem.
Megértem, mit érez, de...
Ön, Jeong In-ssi...
Ön nem fog rajtakapni.
Mondtam önnek.
Odamentem, mert látni akartam.
Engedtem a szívemnek, és odamentem, gondolkodás nélkül,
de amint megláttam Gi Seok-ot...
Mintha valaki azt mondta volna, olyat teszek, amit nem kellene.
Tehát?
Nem hagyja majd, hogy rajtakapjam,
és titokban néz majd?
Ha engedélyt ad rá.
- Ha azt mondja, nem tehetem... - Persze, hogy nem teheti.
Szó sem lehet róla.
Igaz. Az ön nézőpontjából, ez teljes képtelenség.
Mi az én nézőpontom?
Ha tudja, hogy valaki titokban nézi,...
Mit számít az?
Azt mondta, nem fogom észrevenni.
Akkor nem leszek tudatában, hát mit számít.
Velem van a gond.
Igen.
Maga láthat engem, amikor csak akar,
de én mégis mit tegyek?
Kérjem én is az engedélyét, hogy titkon leshessem?
Miért csak önmagára gondol?
Csak maga elégedett lehessen?
Hogy én mit érzek, az nem számít?
Mindig ilyen önző volt?
Megmutassam milyen, ha tényleg önző vagyok?
Nem.
~ Ha az eső nem hullik többé, ~
~ S a virág kihajítva hever a földön, ~
~ Ha a csillagok nem ragyognak többé ~
~ És a szél elhal... ~
~ Te meg én ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Ha az írók elvesztik szavaikat, ~
~ És a kék lehullik az égről, ~
~ Mikor az álmodozók elvesztik merszüket, ~
~ A tengerek pedig kiszáradnak, ~
~ Te meg én ~ KEDVESEM (AZ ÉN ASSZONYOM/NŐM)
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Ha a világ újra elfelejt forogni, ~
~ És ha a tél sosem válthat át tavaszba, ~
~ És a madarak elfelednek énekelni, ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Ha az óra nem méri többé az időt, és minden pénz elfogy ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Az eső nem hullik többé... ~
~ S a virág kihajítva hever a földön... ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
Hagyjuk itt abba.
Gondolkodtam idefelé jövet.
Ha így folytatjuk,
sok mindent elveszít majd a múló érzései miatt.
Amit aztán még több fájdalom követ.
Nem azért mondom, hogy jó embernek tűnjek.
Önző voltam.
Hogy még őszintébb legyek,
lubickoltam az érzésekben, amikben azt hittem, sosem lesz többé részem.
Könnyelmű voltam.
Folyton ostoba, helytelen gondolataim támadnak.
Ha így megy tovább, totál vesztessé válok.
Bárhogy is...
nekem mégis mit kellene tennem?
Nem tudom. Ebbe belepusztulok.
Azt hiszi, beveszem ezt a hazugságot?
Legalább tegyen úgy, mintha.
Könyörgök.
Segítsen nekem.
Végül úgyis összeházasodnak majd.
Ha így folytatják, elvesztegethetnek még egy évet,
úgyhogy csak azt mondom, talán egy kis nyomásgyakorlás nem ártana.
Én ezt nem annak nevezném.
Inkább: "Én vagyok itt az egyetlen felnőtt, úgyhogy csak engedelmeskedjetek."
Mintha nem tudnád, milyen Jeong In.
Feszélyezte, hogy az apja tanítsa a suliban,
ezért éhségsztrájkba fogott, és elérte, hogy másik iskolába kerüljön.
Ha úgy érzi, igaza van valamiben,
a végsőkig harcolnia kell érte.
Mit gondolsz, mégis miért tette Seo In azt a figyelmeztető megjegyzést?
Ha azt hiszed, annyira ismered a lányokat, tegyél végre valamit.
Felveszed a tétlen szemlélő szerepét,
ezért gondolják a lányok, hogy én basáskodó vagyok.
Csakhogy ez az igazság.
Akkor csak nézzük, mi lesz?
Biztos, hogy Jeong In-nek megvan a maga elképzelése.
Erős benne a felelősségérzet.
Találkozom vele, és megpróbálom kideríteni, mik a tervei.
- Mentem. - Akkor én megyek.
Jó napot!
- Anya. - Hé, várj meg!
Ó. Rég nem láttalak, Jeong In.
Igen...
- Akkor, mi megyünk. - Rendben.
- Viszlát legközelebb. - Igen. Viszontlátásra.
Viszlát.
Elmenjünk valahová ebédelni?
Minek ebédelnék én veled?
Anya.
Egy pillanat.
- Mutasd meg, mit csináltál ma. - Ehh.
Anya!
Anyádnak tekintesz te egyáltalán?
Hogy tarthattad előttem is titokban?
Ha nem láttam volna meg Jae In-t aznap,
még mindig titkolnád.
Nem, dehogy.
Engem is meglepett, hogy itthon láttam.
Amúgy sem tudtam, hol áll a fejem.
Mitől nem tudtad?
Ugyanaz a munkád.
És megfenyegettél minket, hogy ne hozakodjunk elő a házassággal.
Mitől nem tudtad, hol áll a fejed?
Ehh, mikor fenyegettelek én titeket?
Te is egyetértettél, hogy apa túlzásba esett.
Lám, hogy felhúzod magad, nincs benned semmi bűntudat.
Sajnálom.
Ami Jae In ügyét illeti, majd én beszélek róla apával.
Nem ő az egyetlen probléma.
Seo In járt nálunk egyik nap, és cirkuszt csinált.
Unni? Mit mondott?
Hogyhogy mit mondott?
Tudsz valamit, amit én nem?
Nem, csak éppen nem jellemző rá, hogy ilyesmit tegyen.
Nos...
nem tudom, mi ütött Nam vejünkbe, de ő is beugrott,
és azzal jött, mennyire bátorítanunk kellene a házasságodat.
Aztán?
Mit gondolsz?
Seo In azt mondta apádnak, ne tegye veled is azt, amit vele.
- Anya. - Hm?
Milyen férjet kellene választani?
Mi van Gi Seok-kal?
Azt gondolod, nem fog működni?
A viták és veszekedések szörnyen erős köteléket teremthetnek,
amit nem könnyű elszakítani.
Nem mondtam, hogy szakítunk.
Nem könnyű az emberi szívet irányítani.
Már egy csomószor megcsináltuk.
- Mit szólsz ehhez. Ez egyszerű. - Olyan, mintha emezt másolná.
- Ahh, belefájdul a fejem. - Talán ez...
Hagyjuk a különleges témát.
Például, "Az év könyve a polcomon."
Mi lenne, ha ilyen könnyedet választanánk?
Igen, tetszik az egyszerűsége. Szerinted?
"Váratlanul, Te"?
Tessék?
Mármint...
Váratlanul, ki az akire célzol?
Nos, nem egy konkrét személyre.
Maradtam az évad témájánál, csak hozzáadtam valamit.
Általában ugyanazok a résztvevők vannak a könyvbemutató rendezvényeken, nem?
De ha az emberek meglátják, hogy, "Váratlanul, Te"...
azt gondolhatják: "Esetleg én is?"...
"Olyan is elmehet, mint én?"
ez motiválhatna új embereket is, hogy eljöjjenek, nem?
Rossz ötlet, igaz?
Akkor ezt húzzuk ki.
Nagyon tetszik!
Végre, megvan a témánk!
Ez csodás!
- Lee Jeong In sunbaenim. - Jól hangzik?
- Igen. - Csodás.
Nagyon is jó.
És már csak egy doboz amlodipine-t kérünk.
Ó, azt a belgyógyászok már nem írják fel,
úgyhogy kihúzhatja a megrendelésből.
Igen.
Rendben, köszönöm.
Nem tudod, milyen ritka lehetőség ez?
Nagyon is tisztában vagyok vele.
Ezért gondolkodtam rajta olyan sokat.
Akkor, hogy válaszolhatsz nemmel?
Sajnálom.
Nem kell a bocsánatkérés.
Ne mondd, hogy nem tudod kezelni a nyomást,
mert azt sem a főnökség, sem én nem vesszük be.
Miről van szó. Biztos van más oka.
Fogadok, hogy állásajánlatot kaptál.
Nem, szó sincs róla.
Mindenki ezt mondja.
Mindenki megjátssza a meglepettet, aztán szépen felmond.
Ha ezt akarja hinni, akkor higgye ezt.
Ha nem ez az oka, akkor miért csinálod ezt?
Nincs mit mondanom. Sajnálom.
Megáll tőled az eszem.
Az egész épületben rendelők vannak,
úgyhogy könnyen új páciensekhez juthat.
Ami a közlekedést illeti, közel van a buszmegálló.
Ha nem lenne baj az egészségével, sosem költözne ki a rendelő tulajdonosa.
Minden felszerelés és gép Dr. Sin tulajdona?
Természetesen. Mindent mi rendeztünk be neki, még a dekorációt is.
Szóval, mikor vehetem át?
Tényleg... komolyan érdekli?
Hívj fel, amint beszéltél a tulajjal.
Aláírom a bérleti szerződést.
De ez egy új épület,
szóval az előleg és a bérleti díj magasabb. Mondtam már?
Az egyáltalán nem számít.
Csak a felszerelésre és a gépekre akarok minél nagyobb kedvezményt.
Értem. Évek óta üzletelek vele, úgyhogy rendben lesz minden.
Akkor, mikor tudja hozni az előleget és a bérlet összegét?
Először is, tegyél meg mindent az alkudozásban.
Rendben. Úgy lesz.
Azt hiszed csak ráharapok, miközben nincs is rá pénzem?
- Nem úgy értettem, én csak... - Akkor?
- Lásd meg mit tehetsz. - Rendben.
- Köszönöm. - Menj csak.
- Rendben, majd jelentkezem. - Okés.
Ehh, mind az agyamra mennek.
Találkoztál mostanában Si Hoon-nal?
Igen, röviden.
Azt mondta, kölcsönt kell felvennie.
Bővíteni akarja a klinikáját.
Azt mondta, jöjjünk össze valamikor mindannyian.
Mikor lenne jó?
Felejtsd el.
Mit?
Minek jöjjünk össze vele?
Keress valami kifogást a kölcsönre, és ne ártsd bele magad.
Mi az oka?
Mi oka lenne?
Minek beleavatkozni?
Azt mondta, aktívan támogatja majd a házassági terveinket.
Mi ez a nézés?
Tényleg nem akarsz összeházasodni?
A családod mit mond ezzel kapcsolatban?
Ha ez a része megoldódik,
akkor belemész?
Mi értelme makacskodni?
Egyszerűen csak nem akarsz veszíteni, igaz?
Talán hagyod, hogy mindig győzzek?
- Oppa. - Hagyjuk. Váltsunk témát.
Pontosan ezért félek veled tölteni az időt mostanában.
Folyton vitatkozni kezdünk.
Folyton veszekszünk, én meg végül mindig magamat okolom.
Már nem is tudom, mit kellene tennem.
Szállj be.
Mit akarsz?
Mit akarsz, mit tegyek?
Semmit. Csak menjünk.
Nem házasodunk össze, rendben?
Ezt akarod, nem?
Nem fogom felhozni többet? Most elégedett vagy?
- Az istenit. - Mivel legyek elégedett?
Azt hiszed, hülye vagyok,
mert nem hozakodtam elő vele?
Tényleg azt hitted, nem tudom,
mit gondol rólam a családod?
Tudod egyáltalán, milyen érzés
hogy nem fogadnak el?
Hogy izgatna fel a házasság, amikor tudom, hogy nem kedvelnek?
Megőrültem szerinted, vagy mi?
Te talán izgatott lennél?
- Jeong In, azt... - Azért nem hoztam fel,
mert tudtam, hogy kicsinyesnek és nyomorultnak fogom érezni magam.
Muszáj volt kierőszakolnod belőlem, hogy ilyen szerencsétlennek érezzem magam?
Hogy lehetsz ilyen kegyetlen?
Azt mondod, feleségül akarsz venni?
Komolyan gondolod egyáltalán?
Akár csak egy percre is...
sajnáltál te engem egyáltalán?
Könyörögtem én valaha, hogy szeress,
vagy nyaggattalak, hogy vegyél el?
Csak reméltem, hogy megérted, mit érzek.
Annyira nehéz ez?
Rendben. Értem.
- Most már tudom. - Nem.
Kezdettől fogva tudtad.
Csak egész idő alatt nem vettél róla tudomást.
Ez fáj a legjobban.
~ Ha az eső nem hullik többé, ~
~ S a virág kihajítva hever a földön, ~
~ Ha a csillagok nem ragyognak többé, ~
~ És a szél elhal... ~
~ Te meg én ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Ha az írók elvesztik szavaikat, ~
~ És a kék lehullik az égről, ~
~ Mikor az álmodozók elvesztik merszüket, ~
OLASZ ÉTTEREM
~ s a tengerek kiszáradnak... ~
~ Te meg én ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Ha a világ újra elfelejt forogni, ~
~ És ha a tél sosem válthat át tavaszba, ~
~ S a madarak elfelednek énekelni, ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Ha az óra nem méri többé az időt, s minden pénz elfogy ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Az eső nem hullik többé, ~
~ S a virág kihajítva hever a földön... ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
- Jó napot! - Korán jöttél.
Jó napot.
Másnaposság elleni szert legyen szíves.
Valami erőset.
Másnaposság ellen?
- Tessék. - Mennyi lesz?
4000 Won.
Megérkezett?
Ez Eun Woo-é.
Cipők és ruhák a fiamról.
Alig hordta őket, van, ami vadonatúj.
Köszönöm.
Tud a nő, akivel jársz Eun Woo-ról?
Nem járok senkivel.
Engem nem versz át.
Nem verem át.
Úgy tűnt, jársz valakivel. Már vége is?
Túl jó vagyok neki.
Kifelé. Kifelé innen.
Menj már.
Add azt ide.
Az ilyenek. "Könyvvásárlási keret."
A diákoknak még a tankönyveiket sincs idejük elolvasni.
És ez is, "tartalék költségkeret." Először az ilyeneket húzd ki.
Itt van.
A költségterv már majdnem elkészült,
de megkértem, hogy húzzon ki még néhány tételt.
Biztosan elszomorít, hogy hamarosan nyugdíjba mész.
Elvárják, hogy ilyen korán nyugdíjba menj. Határozottan tudnál még dolgozni pár évet.
Nos, egész életemben az oktatásban dolgoztam.
De nem mondanám, hogy kifizetődő volt.
Még mindig könyvtárban dolgozik a második lányod?
Igen, a szakmájában dolgozik.
Mi az, amiben jó?
- Tessék? - A lányod.
Valamiben csak jó!?
Tudja,
tudom, hogy a lányom, de nagyon sok mindenben kivételes.
Okos, és mindenről saját véleménye van.
- Úgy értem... - Kire hasonlít?
Természetesen rám.
A feleségem nagyon egyenes ember,
és Jeong In épp olyan, mint ő.
Megnyugtató.
Igen.
De, miért kérdez róla?
Csak kíváncsi voltam rá, hogy milyen.
Menjünk el ebédelni.
Hé.
Nem fogsz megnősülni?
Nem csinálsz mást, csak a haverjaiddal sportolsz.
Ne nevess.
Hé, ettől még a leghűségesebb nő is elmenekülne.
Szedd már össze magad.
Megnézem az iskolai beosztást és szólok.
Rendben.
Úgy tűnik, Gi Seok ezen a hétvégén is szeretné használni a kosárpályát.
Hogyne, megkérdezem róla a titkárságot.
Ahogy korábban említettem,
Jeong In mindig a hite szerint cselekszik,
és hihetetlenül megfontolt, és egyenes.
Más szóval, sosem árulna el senkit.
Tudom, hogy a lányod, de ne bízz benne túlságosan.
Mit gondolsz, hogyan jutottam idáig?
Még ha a gyerekemről van is szó, nem hiszek el mindent, amit hallok.
Ez rád is érvényes, nem hiszek el mindent,
amit a lányodról mondasz.
Hogy mernék olyat mondani, ami nem igaz?
Sosem tenném.
És mégiscsak a lányom! Ez abszurdum.
Őszintén szólva, inkább mondanám neki, hogy ne menjen férjhez.
Csakhogy olyat sosem tennék.
Tudja, lehet, hogy Jeong In nem a legjobb parti,
de semmi kivetnivaló nincs benne.
Rendben. Egyél.
Szakítani fogok oppával.
Ennyire odavagy a patikusért?
Annyira, hogy véget vess a kapcsolatodnak?
Nem ő az egyetlen oka.
Bár, gondolom, úgysem hiszel nekem.
Hiszek. Én sosem szurkoltam a kapcsolatodnak.
Csakhogy alapjában véve, azt mondod, el akarod árulni a pasidat.
Egyszerűen csak rossz az időzítés.
Mondhatod, hogy igazságtalanság, de ez akkor is árulás.
Akkor, maradjak tán vele?
Ehh.
Mintha maradhatnál, amikor mást szeretsz.
Nem tudsz szakítani vele.
Nem úgy értem, hogy te nem teheted. Ő nem fog elengedni.
Ahhoz ő nagyon is büszke, nem tenne olyat.
És ha lebuksz?
Mi lesz, ha a te büszke pasid rájön, hogy lecsaptak a kezéről?
Gondolod, hogy elenged majd?
Ráadásul, nem is akárkiről van szó, hanem egy egyetemi hubae-ról.
Kizárt, hogy annyiban hagyja.
Mit gondolsz, mi miért tudtunk 6 év után leválni egymásról az exemmel?
Mert nem volt köztünk harmadik.
Ha egy harmadik is érintett lett volna,
még ma is harcolnánk.
Mindegy, nem érdekel. Többé nem tudok vele lenni.
Na és, a patikus meg majd csak vár rád, vagy mi?
Vele szintén...
nem lehetek együtt.
Szóval, nem fogsz járni vele, akkor sem, ha szakítottál a barátoddal?
Nem vagyok benne biztos,
mellette maradhatok-e.
Egy pillanat. Elvesztettem a fonalat.
Hm?
Később elmagyarázom.
Ehh, remegnek a kezeim.
HAMAROSAN KEZDŐDIK A 10. RÉSZ
- Mikor jöhetek értük? - Holnapután kész lesz.
Majd beadom, amikor vásárolni megyek.
- Köszönöm. - Nincs mit.
- Szép napot. - Önnek is. Viszlát.
- Mit gondolsz? - Hm? Miről?
A sarki bolt tulaja...
Ő volt a lánya, aki két éve elvált,
és nemrég költözött hozzá a gyerekével.
Ji Ho számára?
Nyilván. Mi másért hoztam volna fel?
Csak hagyd őt nyugton.
- Majd talál valakit. - Istenkém!
Ha így folytatja, egyedül fog megöregedni.
Én sem akarom ezt tenni,
de úgy érzem, Ji Ho minden idejét elvesztegeti.
Mi a helyzet Eun Woo anyjával? Egyáltalán nincs róla semmi hír?
Azt akarod, hogy Ji Ho megint teljesen eszét veszítse?
Meg se említsd a nevét.
Itt az én kicsikém.
Eun Woo.
Jó napot. Hui Seong és Eun Woo, igaz?
Hui Seong, itt az anyukád.
Hajoljunk meg. Szia.
Eun Woo, itt a nagymamád.
Mindent megevett, és jól érezte magát.
Eun Woo, hajoljunk meg.
- Viszontlátásra. - Viszontlátásra.
- Viszlát holnap. Minden jót. - Igen, köszönöm.
Jól szórakoztál a barátaiddal?
- Nagyi. - Igen?
- Mikor jön haza apu? - Miért kérdezed?
A könyvtár.
Hm?
Mi van abban a könyvtárban?
Az a könyvtár, ahová én vittelek pontosan ugyanolyan.
Nem, az más.
Folyton ezt mondod, de nem tudom, miben más.
Volt abban a könyvtárban valami különleges?
Ha nem mondod el, nem tudlak elvinni.
A sunsengnim*. (* tanár, orvos, tisztelt személy)
"Sunsengnim"?
Volt egy tanár a könyvtárban?
Igen.
- Apa ismerőse volt? - Igen.
- Honnan ismerik egymást? - Nem tudom.
BBQ "OLIVE CHICKEN" KÁVÉZÓ
Azok, akik bénák, mindig a legmenőbb felszerelésre költenek.
Hányszor mondjam még? Te nekem nem vagy ellenfél.
Mondjuk, hogy jobb voltál a tanulásban, meg minden másban.
De ha randizásról van szó, én vagyok a nyerő.
Elismered?
Te csak rámozdulsz a csajokra. Ezt nem lehet randizásnak nevezni.
Hé, amikor annak idején azzal a csajjal jártál...
Bocs.
Mindig lenyűgöz, de
ez a csirke eszméletlen jó.
Ha valami ilyesmibe fektettem volna évekkel ezelőtt, és meggazdagodtam volna,
most valószínűleg a világot járnám.
Hogy lettél te egyáltalán bankár?
Hé, mindenkinek én vagyok a kedvence odabent.
A felettesem is odavan értem.
Gi Seok.
Hé.
A barátnője nagyon szép.
Folyton azt mondja, összeházasodnak,
de szerintem nem gondolja komolyan.
Miért?
Hosszú ideje vannak már együtt, így felvetődött a házasság,
de valószínűleg csak ezért.
Minden hosszan tartó kapcsolat ilyen?
Akkor miért vannak még együtt?
És milyen helyzetbe hozza ez a lányt?
Miért rám vagy mérges?
Park Yeong Jae...
nagyon keményen tanulhat.
El sem tudom érni.
Hagyd őt békén. Ne vond el a figyelmét.
Szóval...
mi a terved?
Úgy értem, nem maradhatsz örökre munkanélküli.
Ne becsülj alá. Annyi minden van, amit csinálhatok.
Szerezhetek egy csomó részmunkát.
Elég jó vagyok, hogy zongorát tanítsak,
festészetet vagy franciát is.
És tudok társalogni angolul.
Mikor tanultál meg ennyi mindent?
Mialatt téged sorra megvágtak a köztisztviselői vizsgákon.
Jó estét, üdvözlöm önöket Nyelvi Kitekintőnkön. Lee Seo In vagyok.
A Foglalkoztatási és Munkaügyi Minisztérium nemrégiben közreadott...
Róla mit gondolsz?
Nagy rajongója vagyok. Nagyon közel áll az ideálomhoz.
Tetszenek az olyan lányok, akik játsszák a szemérmest?
Mi az? Ő egy hírbemondó.
- Tudom. - Így van.
A "szemérmes" egyáltalán nem megfelelő szó rá.
Szerintem ő kifinomult, és előkelő.
"Előkelő"?
Előkelő, még hogy előkelő!
Mennyi lesz összesen?
Mi az?
Hé.
Hé, kitől jött?
Hyeon Su-tól.
Épp Ji Ho-val iszogatnak.
Csatlakozzunk hozzájuk! Menjünk!
Kínos lenne.
Ha együtt látnak minket, majd azzal jönnek "Odanézzenek, ti ketten együtt!"
Félreértik majd.
Ugyan, dehogy. Barátok vagyunk.
És majd azt mondom nekik, hogy csak a patikussal akartam találkozni.
De... tényleg érdeklődsz Ji Ho iránt?
Folyton róla kérdezősködsz.
Mi az? Féltékeny vagy?
Hé.
Képtelenség. Hagyd abba.
Nos, ne bolondozz Ji Ho-val.
Miért ne?
Csak.
- Barátnője van? - Aha.
Nem.
Van valaki, akit szeret. Méghozzá nagyon.
- Milyen a nő? - Még nem tudom biztosan.
De fülig bele van esve.
Még sosem láttam, hogy így odalenne valakiért.
Rendben.
Mi ez a késői vacsora?
Még be sem fejezted.
Eltartott egy ideig, míg rászántam magam az evésre,
de nem igazán van étvágyam.
Képzeld... a patikusnak van valakije, de...
fülig bele van zúgva.
Ritkán szokott randizni,
de most nagyon szerelmes.
Nem szokott érdeklődni a nők iránt, mégsem vagy kíváncsi?
Miért érdekel téged annyira Ji Ho-ssi?
Ji Ho-ssi?
Hogy hívjam másképp?
Nem mondhatom, hogy "az a barát" ahogy te hívod azt a tanuló srácot.
És, ügyelj a jó modorra, ha másokkal vagy.
Hagyd a csacskaságaid.
Szóval, ne hozzam szégyenbe a pasidat?
Ha erről van szó, tényleg nagyon sótlan lettél.
Hiányzik az én rettenthetetlen nővérem.
Hyung, őszinte leszek.
Van most egy kis ideje?
Van ma egy konferencia,
úgyhogy csak délután vannak betegeim.
Mielőtt a bank jóváhagyna egy kölcsönt,
megvizsgálja az igénylő hitelképességét.
Ha kevesebb bevételt vall be,
azért, hogy kevesebb legyen az adója,
a felvehető kölcsön összege is kevesebb lesz.
- És már vett is fel két kölcsönt... - Tudod,
jobb, ha elfelejtem az egészet.
Valaki azt mondta, könnyebb lesz kölcsönt felvenni,
de jobb, ha a saját pénzem használom,
még ha az magasabb adósávot jelent is. Ugye?
Ahh, észbontó...
Nagyon sajnálom.
Ne aggódj miatta. Nem gond.
Minden rendben.
Csak, hogy tudd, említettem a házasságodat Jeong In-nel
egy vacsoránál az apjának.
Kicsit rá kellene kapcsolnod.
Mit mondott?
Még mindig nem vetted el a gyönyörű lányát,
gondolhatod, hogy nem örül.
Azért ne ijedj meg. Minden rendben lesz.
Mint mondtam, segítek neked, hogy megkapd a lányt.
Arra való a család, hogy segítsen.
Ezért tart a családtagok között sokáig a neheztelés.
Persze nem azt mondom ezzel, hogy én neheztelek a kölcsön-jóváhagyás miatt.
Ne értsd félre.
Meglátom, mit tehetek a kölcsönnel.
Látod? Épp emiatt aggódtam.
Nem kellene...
Utánanézek, és jelentkezni fogok.
Köszönöm.
Mindenesetre, ne aggódjon túlságosan a kölcsön miatt.
Ugyan, miért aggódnék?
Nem mintha a megélhetésem múlna rajta.
Persze, hogy nem.
Mikor tudunk találkozni Jeong In-nel együtt?
Már említettem neki a dolgot.
Ezen a héten nem jó,
de jövő héten bármikor ráérek egy vacsorára.
Bárhol találkozhatunk, ahol akarod.
Tudod mit, gyertek át hozzánk.
A feleségem közszereplő, így kényelmesebb neki otthon. Rendben?
Persze.
Nekünk bárhogy jó, úgyhogy átmegyünk.
- Oké, akkor találkozunk. - Persze.
- Szia. - Viszlát.
Jó munkát.
Beszélni akarok veled, találkozzunk.
A francba.
Tessék?
Doktor úr, mi végeztünk mára.
- Persze, szép munka volt. - Viszlát.
Jó napot.
- Kér egy teát? - Köszönöm, nem.
Viszont...
Elnézést, de venne nekem valamit gyomorrontásra?
Persze.
- Jó napot. - Jó napot.
Igen?
Meghirdettem a lakást.
Mi lesz a kölcsönöddel?
Ha nem fizeted vissza minél előbb,
megsiettetem az eladást.
Tudod, ez nem fogja meggyorsítani a válást.
Így vagy úgy, el fogom adni.
Úgyhogy írd alá.
Írd alá.
Nincs időm visszajönni érte.
- Mostantól nem hagyom magam. - Mintha lenne választásod.
Ide gyere!
Látod? Mit fogsz kezdeni?
- Jól vagy? - Én...
Miért nem ment még el?
Köszönöm.
Szólj, ha megvan. Én megyek.
Jó.
Én is indulok. Menjünk együtt.
Viszlát holnap.
Maradjak segíteni a papírmunkában?
Én is maradhatok, ha eszünk is valamit.
Nekem kell fizetnem mindent?
Jobb, ha most már hazamentek.
- Rendben. - Viszlát holnap.
Ma nem érek rá. Majd felhívlak valamikor.
Megbeszéltétek, hogy találkoztok?
Ma nem ér rá.
Megkezdődött a piszkos hadviselés.
Kitartást!
PATIKUS
~ Nézve az életet, újra előjöttek a madarak, ~
~ Érzem a változást a szélben, ~
~ Az égbolt színében, az eső hangjában, ahogy esik, esik, esik... ~ A hívott szám...
~ Érzem, egyformák vagyunk, te meg én. Kíváncsiak és szabadok akarunk lenni. ~
~ Bezárt engem az élet, De te kitártad az ajtót, kitártad az ajtót... ~
~ Változnak az évszakok, Múlnak, s újra visszatérnek. ~
~ Minden jelben téged látlak, Belefáradtam, hogy titkoljam mit érzek, ~
~ Minden jel azt mutatja, ez valós. ~
A hívott szám...
~ Visszanézve könnyű ma már észrevenni, ~
~ Valami belül szabadságra áhítozik... ~
~ A történet a szemedben, s a csillagok az égen, megfordulnak, meg-, meg-... ~
~ Nézve a Szerelmet, s ahogy tervét szövi ~
~ Sürget minket, felajánlva kezét ~
~ Hozzám vezetni téged, kezdettől ez volt megírva ~
~ Most már értem, hogy ~
~ Változnak az évszakok, Múlnak, s újra visszatérnek. ~
~ Minden jelben téged látlak, Belefáradtam, hogy titkoljam mit érzek, ~
~ Minden jel azt mutatja, ez valós. ~
Miért nem veszi fel, ha hívom?
Mostantól a telefont sem fogja felvenni?
Nem vettem észre, rezgőn volt.
- Történt valami? - Egyedül velem...?
Magával nem történt semmi?
Ezek szerint, maga teljesen jól van.
Ebbe beleőrülök.
A terhére vagyok?
Bosszantom?
Bosszant.
Nem kellett volna idejönnie.
Miért jött ide?
Legyünk csak újra idegenek.
Mit vár tőlem, mit tegyek, ha most csak így felbukkan...
Vacsorázott már?
Mi lenne, ha ennénk valamit?
Mire hív meg?
Nekem kell meghívnom?
Még szép.
Én fizettem a taxit, hogy idejöjjek.
Miféle okfejtés ez, én hívtam tán ide?
Szóval, ez egy nem?
Akkor haza is megyek.
Önző nőszemély.
Zárva vannak?
Ó, maguk azok?
Már lezártuk a rendeléseket,
de maguk rendszeres vendégek, úgyhogy jöjjenek be.
Foglaljanak helyet.
- Köszönjük. - Köszönjük.
Üljünk ide.
Itt minden finom, de a pikáns kalguksut különösen szeretem.
Akkor én azt kérek.
Maga meg...
rendeljen sujebi-t, hogy megkóstolhassam.
Azt hozzon, kérem.
Rendben.
Egy pikáns kalguksu és egy sujebi.
Máris hozom.
Úgy látom, mégsem ízlik.
Máshová kellett volna mennünk.
Valójában, én már vacsoráztam.
Nagyon nyugodt lehet,
egyetlen étkezést sem hagy ki.
Azt akarta, hogy veszítsem el maga miatt az étvágyam?
Nem ez történt, úgyhogy...
Még az is nehezére esik,
hogy tartsa velem a kapcsolatot?
Rettenetesen.
Helytelen ez a kapcsolat.
Mint a Tortúrában*? (Misery, amerikai film 1990)
Rosszabb. (Hol tegeződnek hol magázódnak.)
Mikor zár be az a kávézó, ahol a múltkor voltunk?
Nyitva lesz még, ha vacsora után odamegyünk?
Nem megy haza?
Ha nem megyek, maradhatok magánál?
Nem semmi egy nő...
Tényleg...
megpróbáltatást jelentek?
A segítségét kértem,
mégis üldöz, persze, hogy megpróbáltatást jelent.
Ha csak hagyjuk, hogy sodorjanak minket ezek az érzések,
nekem nehezebb lesz megállni.
Akkor pedig,
önnek százszor...
ezerszer nehezebb dolga lesz.
Szóval, mostanáig
miattam fogta vissza magát!?
Ha nem úgy lenne...
nem lettem volna olyan idióta, hogy meg sem ölelem
a nőt, aki sírva fakadt, miután elhallgattatott.
Én "Tortúra" vagyok, maga meg "Idióta".
Nem akarom, hogy bárki miattam szenvedjen,
ezért kérem, mostantól ne sírjon.
Nem maga miatt sírtam.
Tudom, hogy nem szeret alulmaradni,
de ne csinálja ezt velem.
Önnek lesz nehezebb.
Szóval...
továbbra se tegyek semmit?
Beleegyeztem, hogy barátok legyünk.
Ahogy ön is mondta az elején,
néha majd...
megehetünk együtt valamit,
kávézhatunk,
és érdeklődhetünk, hogy van a másik.
Ennyit megtehetünk.
Már nem vagyok olyan magabiztos ebben.
Mit tehetnék én ezzel?
Ez ridegen hangzott.
Nem látja, milyen gyötrelem ez nekem?
Miért kellene, hogy törődjek vele?
Visszatért... az önző Lee Jeong In.
Mostantól gyakrabban látja majd.
Közismert bajkeverő vagyok.
Segítsen nekem. Őszintén kérem.
Szükségem van a segítségére.
És mi van, ha nem tudok?
Akkor kényszerítse magát.
- Nem akarom. - Muszáj.
Maga túlságosan...
jó nekem.
~ Nem akarunk majd semmit. ~
~ Ha a világ újra elfelejt forogni, ~
~ És ha a tél sosem válthat át tavaszba, ~
~ S nem fog jelenteni semmit, ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Ha az óra nem méri többé az időt, és minden pénz elfogy, ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Az eső nem hullik többé ~
~ S a virág kihajítva hever a földön... ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
Mit csinál itt?
Mi szél hozta erre?
Volt egy kis dolgom a környéken.
Hogyhogy együtt vannak?
Áhh, mi? Barátok vagyunk.
Ó, nos...
Mi az?
Az ajtó záródik.
Nővérkém!
Hol jársz folyton, mikor semmi dolgod sincs?
Bár le vagyok égve, de rengeteg a dolgom.
Láttam odakint a patikust.
Tényleg?
Valószínűleg még beszélgetnek a barátjával.
Megint azzal a vizsgára készülő férfival voltál?
Mondtam, hogy barátok vagyunk.
Hazahozott, de még
egy kávéra sem hívhattam fel a lakásodra,
hátha kiakadsz miatta.
Olyan sznobnak nézel? Nem vagyok az.
- Akkor behívom. - Hé, Lee Jae In!
Elment az esze?
A nővérem meghívta magukat.
Te ülj előre.
Gyerünk! Menjünk!
Erre.
Jöjjenek. Unni!
Igen!?
Felvehetik a papucsot.
Jöjjenek be.
- Gyertek. - Jó.
Jöjjön be.
Jöjjön beljebb.
Erre.
Tessék.
Vegyék úgy, hogy a barátjuké a lakás. Helyezkedjenek kényelembe.
Köszönjük.
Szóval, mit csináljunk, unni?
Honnan tudjam? A te vendégeid.
Forraltam teavizet.
Tényleg teázunk? De uncsi!
- Nem maradt valami piánk? - Hogy maradt volna...?
Jobb, ha elmegyek venni.
Gyerünk.
Akkor, elmegyünk mi italt venni.
Elég messze van az ábécé, és nehéz megtalálni. Menjünk.
- Mindjárt jövünk. - De...
Akkor, vidd el a kártyámat.
Kaptam unnitól egy kis pénzt.
Halló?
Mit akartál mondani?
Beszélni akartál velem.
(Mi)...
szakítsunk.
Choi Liya angol felirata, és a dramamilk összefoglalója alapján fordította Anyeze
ONE SPRING NIGHT
Ugyanaz áll a fiamra, és a te lányodra.
Ha nem vigyázunk, mindkét család számára rosszul végződhet.
Ne hozzunk elhamarkodott döntést.
Folyton elfelejtem milyen volt a régi Yoo Ji Ho.
Vicces voltál, okos, és volt benned küzdőszellem.
Láthatnám végre megint azt az életrevaló Yoo Ji Ho-t?
Hallom, van valakid. Biztosan oda meg vissza vagy.
Maga már nem?
Furcsa lenne, ha még most is úgy lennék.
Akkor ki is szerethetnek egymásból.
Szakítanék a barátnőmmel, ha megcsalna.
Elengedné, csak úgy?
Nem állnék bosszút, de gondolom, jelenetet rendeznék.
Objektíven kell nézned a hozzád közel állókat.
Ha vakon hiszel bennük, a szakadékban kötsz ki.
Nem lehet, hogy a barátod tud a patikusról?
Ne hidd, hogy már biztonságban vagy.
Te vagy a nő, akit szeret, igaz? Te is szereted?
Szeretem. Oppának fogalma sincs róla.
Ma rá fog jönni.
Felhúztam magam, mert azt hittem, van valakije.
Megkérdeznék valamit, csak úgy, biztos ami biztos.